## A zsoltárok

Fejezet: 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35 36 37 38 39 40 41 42 43 44 45 46 47 48 49 50 51 52 53 54 55 56 57 58 59 60 61 62 63 64 65 66 67 68 69 70 71 72 73 74 75 76 77 78 79 80 81 82 83 84 85 86 87 88 89 90 91 92 93 94 95 96 97 98 99 100 101 102 103 104 105 106 107 108 109 110 111 112 113 114 115 116 117 118 119 120 121 122 123 124 125 126 127 128 129 130 131 132 133 134 135 136 137 138 139 140 141 142 143 144 145 146 147 148 149 150

-Reset+

### Fejezet 140

1 Az éneklõmesternek, Dávid zsoltára. (140:2) Szabadíts meg engem, Uram, a gonosz embertõl; a zsarnok férfitól védj meg engemet!
2 (140:3) A kik gonoszt gondolnak szívökben, és minden nap háborút kezdenek.
3 (140:4) Nyelvöket élesítik, mint a kígyó; áspiskígyó mérge van ajkaik alatt. Szela.
4 (140:5) Ments meg, oh Uram, a gonosz kezétõl; a zsarnok férfitól védj meg engemet! A kik megejteni szándékoznak lépéseimet.
5 (140:6) Tõrt hánytak elém titkon a kevélyek és köteleket; hálót terítettek ösvényem szélére, hurkokat vetettek elém! Szela.
6 (140:7) Mondám az Úrnak: Istenem vagy te! Hallgasd meg Uram könyörgésem szavát!
7 (140:8) Én Uram, Istenem, szabadításom ereje: fedezd be fejemet a háború napján!
8 (140:9) Ne add meg Uram, a mit a gonosz kíván; rossz szándékát ne segítsd elõ, mert felfuvalkodik! Szela.
9 (140:10) A körültem ólálkodóknak fejét borítsa be ajkaiknak átka.
10 (140:11) Eleven szenek hulljanak reájok; tûzbe vesse õket, örvényekbe, fel ne keljenek!
11 (140:12) A nyelves ember meg ne maradjon e földön; a zsarnok embert ûzze a veszedelem, míg nyaka szakad.
12 (140:13) Tudom, hogy felfogja az Úr a szegények ügyét, a nyomorultaknak jogát.
13 (140:14) Csak az igazak magasztalják a te nevedet, s orczád elõtt lakoznak az igazságosak.