## A zsoltárok

Fejezet: 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35 36 37 38 39 40 41 42 43 44 45 46 47 48 49 50 51 52 53 54 55 56 57 58 59 60 61 62 63 64 65 66 67 68 69 70 71 72 73 74 75 76 77 78 79 80 81 82 83 84 85 86 87 88 89 90 91 92 93 94 95 96 97 98 99 100 101 102 103 104 105 106 107 108 109 110 111 112 113 114 115 116 117 118 119 120 121 122 123 124 125 126 127 128 129 130 131 132 133 134 135 136 137 138 139 140 141 142 143 144 145 146 147 148 149 150

-Reset+

### Fejezet 30

1 Dávid zsoltára. Templomszentelési ének. (30:2) Magasztallak Uram, hogy felemeltél engem, és nem engedted, hogy ellenségeim örüljenek rajtam.
2 (30:3) Uram, Istenem, hozzád kiáltottam, és te meggyógyítottál engem!
3 (30:4) Uram, felhoztad a Seolból az én lelkemet, fölélesztettél a sírbaszállók közül.
4 (30:5) Zengedezzetek az Úrnak, ti hívei! Dicsõítsétek szent emlékezetét.
5 (30:6) Mert csak pillanatig tart haragja, de élethossziglan jóakarata; este bánat száll be hozzánk, reggelre öröm.
6 (30:7) Azt mondtam azért én jó állapotomban: Nem rendülhetek meg soha.
7 (30:8) Uram, jókedvedbõl erõsséget állítottál föl hegyemre; de elrejtéd orczádat, és megroskadtam.
8 (30:9) Hozzád kiáltok, Uram! Az én Uramnak irgalmáért könyörgök!
9 (30:10) Mit használ vérem, ha sírba szállok? Dicsér-e téged a por; hirdeti-é igazságodat?
10 (30:11) Hallgass meg, Uram, könyörülj rajtam! Uram, légy segítségem!
11 (30:12) Siralmamat vígságra fordítottad, leoldoztad gyászruhámat, körülöveztél örömmel.
12 (30:13) Hogy zengjen néked és el ne hallgasson felõled a dicséret: Uram, én Istenem, örökké dicsõítlek téged.