## A zsoltárok

Fejezet: 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35 36 37 38 39 40 41 42 43 44 45 46 47 48 49 50 51 52 53 54 55 56 57 58 59 60 61 62 63 64 65 66 67 68 69 70 71 72 73 74 75 76 77 78 79 80 81 82 83 84 85 86 87 88 89 90 91 92 93 94 95 96 97 98 99 100 101 102 103 104 105 106 107 108 109 110 111 112 113 114 115 116 117 118 119 120 121 122 123 124 125 126 127 128 129 130 131 132 133 134 135 136 137 138 139 140 141 142 143 144 145 146 147 148 149 150

-Reset+

### Fejezet 6

1 Az éneklõmesternek a neginóthra, a seminith szerint; Dávid zsoltára. (6:2) Uram, ne feddj meg engem haragodban, és ne ostorozz engem búsulásodban.
2 (6:3) Uram, ne feddj meg engem haragodban, és ne ostorozz engem búsulásodban. Könyörülj rajtam Uram, mert ellankadtam: gyógyíts meg engem Uram, mert megháborodtak csontjaim!
3 (6:4) Lelkem is igen megháborodott, és te, oh Uram, míglen?
4 (6:5) Térj vissza Uram, mentsd ki lelkemet, segíts meg engem kegyelmedért;
5 (6:6) Mert nincs emlékezés rólad a halálban, a seolban kicsoda dicsõít téged?
6 (6:7) Elfáradtam sóhajtozásomban, egész éjjel áztattam ágyamat, könyhullatással öntöztm nyoszolyámat.
7 (6:8) Szemem a bánattól elbágyadt, megvénhedett minden szorongatóm miatt.
8 (6:9) Távozzatok tõlem mind, ti bûnt cselekedõk, mert meghallgatja az Úr az én siralmam szavát.
9 (6:10) Meghallgatja az Úr az én könyörgésemet, elfogadja az Úr az én imádságomat.
10 (6:11) Megszégyenül majd és igen megháborodik minden ellenségem; meghátrálnak és megszégyenülnek hirtelen.