## A zsoltárok

Fejezet: 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35 36 37 38 39 40 41 42 43 44 45 46 47 48 49 50 51 52 53 54 55 56 57 58 59 60 61 62 63 64 65 66 67 68 69 70 71 72 73 74 75 76 77 78 79 80 81 82 83 84 85 86 87 88 89 90 91 92 93 94 95 96 97 98 99 100 101 102 103 104 105 106 107 108 109 110 111 112 113 114 115 116 117 118 119 120 121 122 123 124 125 126 127 128 129 130 131 132 133 134 135 136 137 138 139 140 141 142 143 144 145 146 147 148 149 150

-Reset+

### Fejezet 9

1 Az éneklõmesternek a múthlabbén szerint; Dávid zsoltára. (9:2) Dicsérlek Uram teljes szívemmel, hirdetem minden csudatételedet.
2 (9:3) Örülök és örvendezek tebenned, zengedezem, oh Magasságos, a te nevedet;
3 (9:4) Hogy az én ellenségeim meghátráltak, elbuktak és elvesztek a te orczád elõtt;
4 (9:5) Hogy véghezvitted ítéletemet és ügyemet: az ítélõ-székben ültél, mint igaz bíró.
5 (9:6) Megdorgáltad a pogányokat, elvesztetted a gonoszt: nevöket mindörökre kitörölted.
6 (9:7) Az ellenség megszünt, elpusztult örökre; és a városoknak, a miket feldúltál még az emlékezetök is elveszett.
7 (9:8) Az Úr pedig örökké trónol, ítéletre készítette el az õ székét.
8 (9:9) És õ megítéli a világot igazsággal, törvényt tesz a népeknek méltányosan.
9 (9:10) És lesz az Úr nyomorultak kõvára, kõvár a szükség idején.
10 (9:11) Azért te benned bíznak, a kik ismerik a te nevedet; mert nem hagytad el, Uram, a kik keresnek téged.
11 (9:12) Zengjetek az Úrnak, a ki Sionban lakik; hirdessétek a népek között az õ cselekedeteit.
12 (9:13) Mert számon kéri a kiontott vért, megemlékezik rólok, nem feledkezik el a szegények kiáltásáról.
13 (9:14) Könyörülj rajtam, Uram! lásd meg az én nyomorúságomat, a mely gyûlölõim miatt van, a ki felemelsz engem a halál kapuiból;
14 (9:15) Hogy hirdessem minden dicséretedet Sion leányának kapuiban; hadd örvendjek a te szabadításodban.
15 (9:16) Besülyedtek a pogányok a verembe, a melyet ástak; a hálóban, a melyet elrejtettek, megakadt a lábok.
16 (9:17) Megismertetett az Úr, ítéletet hozott; a gonoszt annak kezemunkájával ejtette el. Higgajon. Szela.
17 (9:18) Seolba jutnak a gonoszok, oda minden nép, a mely elfeledkezik Istenrõl.
18 (9:19) Mert a szegény nem lesz végképen elfelejtve, a nyomorultak reménye sem vész el örökre.
19 (9:20) Kelj fel Uram, ne hatalmasodjék el a halandó; ítéltessenek meg a pogányok te elõtted!
20 (9:21) Rettentsd meg, Uram, õket; tudják meg a pogányok, hogy halandók õk! Szela.