## Daniel

Kapittel : 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12

-Reset+

### Kapittel 11

1 jeg stod også ved hans side som hjelper og som vern i mederen Darius' første år.
2 Og nu vil jeg kunngjøre dig hvad som visst og sant vil hende: Ennu skal det opstå tre konger [Kambyses, Smerdes og Darius Hystaspis.] i Persia, og den fjerde [Xerxes.] skal samle større rikdom enn alle de andre, og når han har vunnet stor makt ved sin rikdom, skal han opbyde alt mot Grekenlands rike.
3 Så skal det opstå en veldig konge, [Aleksander den store] og han skal herske med stor makt og gjøre som han vil.
4 Men aldri så snart er han stått frem, så skal hans rike brytes i stykker og deles efter de fire verdenshjørner; det skal ikke tilfalle hans efterkommere og ikke være så mektig som da han rådet; for hans rike skal omstyrtes og tilfalle andre enn dem.
5 Og Sydens konge [Egyptens konge, Ptolemeus Lagi.] skal bli mektig, og en av hans fyrster [Syrias konge, Seleukus Nikator.] skal bli mektigere enn han og råde over et eget rike; hans rike skal være et stort rike.
6 Og mange år efter skal de inngå forbund med hverandre; en datter av Sydens konge skal komme til Nordens konge [den egyptiske konge Ptolemeus Filadelfus gav den syriske konge Antiokus Teos sin datter Berenike til ekte.] for å skape vennskap mellem dem; men hun skal ikke lenge formå å utrette noget, og hverken han [Ptolemeus.] eller datteren som skulde hjelpe ham, skal holde stand, men hun og de som førte henne dit, og hennes far og han som tok imot henne, [Antiokus, Berenike og hennes venner blev drept] skal miste livet på den for hver av dem bestemte tid.
7 Men et av skuddene fra hennes røtter [Ptolemeus Euergetes, en bror av Berenike.] skal trede op på hans plass; og han skal dra mot fiendens hær og trenge inn i Nordens konges [Nordens konge er den syriske konge Seleukus Kallinikus.] festninger og gjøre med dem som han vil, og ha overmakt.
8 Endog deres guder med deres støpte billeder, med deres kostbare kar av sølv og gull, skal han føre bort til Egypten; siden skal han i nogen år la Nordens konge få være i fred.
9 Så skal Nordens konge dra mot Sydens konges rike, men måtte vende tilbake til sitt land igjen. [Kallinikus' tog mot Egypten mislyktes aldeles]
10 Og hans sønner [Kallinikus' sønner, Seleukus Keraunus og Antiokus den store.] skal ruste sig til strid og samle en veldig krigshær, og den skal dra inn i landet og oversvømme og overskylle det; så skal den komme igjen, og krigen skal føres helt frem til hans festning. [den egyptiske konge Ptolemeus Filopators festning Rafia]
11 Da skal Sydens konge [Ptolemeus Filopator.] bli harm og dra ut og stride mot Nordens konge, og han skal stille op en stor hær, men den skal gis i hans hånd.
12 Når denne hær er sprengt, skal han bli overmodig; han skal felle titusener, men allikevel ikke få overmakten.
13 Og Nordens konge [Antiokus den store.] skal komme igjen og stille op en hær som er ennu større enn den første; og når nogen år er gått til ende, skal han komme med en stor hær og store forråd.
14 Og i de tider skal mange reise sig mot Sydens konge, [Egyptens konge Ptolemeus Epifanes] og voldsmenn [ugudelige jøder som falt fra Egypten og holdt sig til Antiokus.] av ditt eget folk skal også reise sig, så synet blir stadfestet; men de skal falle.
15 Og Nordens konge skal komme og opkaste en voll og innta en sterk festning, [Sidon] og Sydens makt skal ikke kunne holde stand, og enn ikke hans [Egyptens konges.] utvalgte mannskap har kraft til å holde stand.
16 Og den som rykker mot ham, skal gjøre som han vil, og ingen skal kunne stå sig mot ham; han skal feste fot i det fagre land og føre ødeleggelse med sig.
17 Og han [Antiokus den store.] skal ta sig fore å komme med hele sitt rikes makt, [imot Egyptens konge] men er villig til å inngå forlik, og det skal han også få i stand; og en kvinne, sin egen datter, [Kleopatra, datter av Antiokus] skal han gi ham, forat hun skal volde ødeleggelse; men det skal ikke komme i stand og ikke lykkes for ham.
18 Så skal han vende sig mot øene og innta mange, men en hærfører [Lucius Scipio.] skal gjøre ende på hans hån og endog la hans hån falle tilbake på ham selv.
19 Da skal han vende sig mot festningene i sitt eget land, men han snubler og faller og er ikke mere til.
20 Og på hans plass skal det opstå en [Seleukus Filopator, konge i Syria.] som skal la en skattekrever [Heliodorus.] dra gjennem rikets pryd; [Judea] og nogen dager efter skal han omkomme, men ikke ved vrede, heller ikke i krig. [Seleukus blev drept med gift av Heliodorus]
21 Og på hans plass skal det opstå et foraktelig menneske, [Antiokus Epifanes, som hadde vært gissel hos romerne] som de ikke har overgitt kongedømmets herlighet; men han kommer uventende og tilegner sig kongedømmet ved list og svik.
22 Og de oversvømmende hærer [de. den egyptiske hær.] skal oversvømmes av ham og tilintetgjøres, og likeså forbundsfyrsten; [den egyptiske konge Ptolemeus Filometor]
23 for efterat han har inngått forbund med ham, skal han fare frem med svik; han skal dra ut og få overmakten med få folk.
24 Uventende skal han falle inn i landets fruktbareste bygder og gjøre ting som hans fedre og hans fedres fedre ikke har gjort; hærfang og rov og gods skal han strø ut til sine folk, og mot faste byer skal han legge op onde råd, og det vil vare en tid.
25 Han skal opbyde sin makt og sitt mot mot Sydens konge og komme med en stor hær; men Sydens konge skal også ruste sig til krig med en overmåte stor og sterk hær; men han skal ikke kunne holde stand; for det blir lagt op onde råd mot ham.
26 De som eter ved hans bord, skal felle ham; hans hær skal strømme frem, og det skal bli et stort mannefall.
27 Begge konger [Ptolemeus Filometor og Antiokus.] har ondt i sinne, og mens de sitter ved samme bord, skal de tale løgn; men det skal ikke lykkes, for ennu dryger det med enden, til den fastsatte tid kommer.
28 Han [Antiokus.] skal vende tilbake til sitt land med meget gods, og han skal legge op råd mot den hellige pakt, og efterat han har utført dem, skal han vende tilbake til sitt land.
29 Til fastsatt tid skal han atter dra mot Syden; men den siste gang skal det ikke gå som første gang;
30 for skib fra Kittim [de. romerske.] skal komme imot ham, og han skal bli motfallen og vende om og la sin vrede gå ut over den hellige pakt; så skal han vende om og legge merke til dem som forlater den hellige pakt.
31 Og hærer som han sender ut, skal komme og vanhellige helligdommen, den faste borg, [de. templet] og avskaffe det stadige offer og stille op den ødeleggende vederstyggelighet.
32 Og dem som synder mot pakten, skal han gjøre til hedninger ved glatte ord; men de av folket som kjenner sin Gud, skal stå fast og holde ut.
33 Og de forstandige blandt folket skal lære mengden, og de skal falle ved sverd og bål og ved fangenskap og plyndring en tid lang.
34 Men mens de holder på å ligge under, skal de få en liten hjelp, og mange skal slå sig i lag med dem på skrømt.
35 Og nogen av de forstandige skal falle, sa de kan bli prøvd og renset og tvettet til endens tid; for ennu dryger det med enden, til den fastsatte tid kommer.
36 Og kongen skal gjøre som han vil, og ophøie sig og heve sig over enhver gud, og mot gudenes Gud skal han tale forferdelige ord, og han skal ha fremgang, inntil vreden er til ende; for det som er fast besluttet, vil bli fullbyrdet.
37 På sine fedres guder skal han ikke akte, heller ikke på kvinnenes lyst [en især av kvinner dyrket avgud.] eller på nogen annen gud skal han akte; for han skal ophøie sig over alle.
38 Men festningenes gud skal han ære i stedet; en gud som hans fedre ikke har kjent, skal han ære med gull og sølv og dyre stener og andre kostelige ting;
39 og således skal han gjøre med de sterke festninger og med den fremmede gud: Dem som vedkjenner sig denne gud, skal han vise stor ære, og han skal sette dem til å råde over mange, og han skal dele ut jord til dem som lønn.
40 Men i endens tid skal Sydens konge føre krig med ham, og Nordens konge skal storme frem mot ham med vogner og hestfolk og mange skib og falle inn i landene og oversvømme og overskylle dem.
41 Han skal også falle inn i det fagre land, og store skarer skal falle; men disse skal slippe unda hans makt: Edom og Moab og de ypperste av Ammons barn.
42 Og han skal utstrekke sin hånd mot andre land, og Egyptens land skal ikke slippe unda.
43 Han skal tilegne sig skattene av gull og av sølv og alle Egyptens kostelige ting, og libyere og etiopere skal være i hans følge.
44 Men tidender fra ¥sten og fra Norden skal forferde ham, og han skal dra ut i stor harme for å ødelegge og tilintetgjøre mange.
45 Og han skal slå op sine palasstelt mellem havet og helligdommens fagre berg; men så bærer det til enden med ham, og det er ingen som hjelper ham.