## Psaltaren

Kapitel: 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35 36 37 38 39 40 41 42 43 44 45 46 47 48 49 50 51 52 53 54 55 56 57 58 59 60 61 62 63 64 65 66 67 68 69 70 71 72 73 74 75 76 77 78 79 80 81 82 83 84 85 86 87 88 89 90 91 92 93 94 95 96 97 98 99 100 101 102 103 104 105 106 107 108 109 110 111 112 113 114 115 116 117 118 119 120 121 122 123 124 125 126 127 128 129 130 131 132 133 134 135 136 137 138 139 140 141 142 143 144 145 146 147 148 149 150

-Reset+

### Kapitel 59

1 För sångmästaren; "Fördärva icke"; en sång av David, när Saul sände och lät bevaka hans hus för att döda honom. (59:2) Rädda mig, min Gud, från mina fiender, beskydda mig för mina motståndare.
2 (59:3) Rädda mig från ogärningsmännen, och fräls mig från de blodgiriga.
3 (59:4) Ty se, de ligga i försåt för mig; grymma människor rota sig samman mot mig, utan någon min överträdelse eller synd, o HERRE.
4 (59:5) Utan någon min missgärning löpa de fram och göra sig redo; vakna upp, kom mig till mötes, och se härtill.
5 (59:6) Ja, du HERRE Gud Sebaot, Israels Gud, vakna och hemsök alla hedningar, hemsök utan nåd alla trolösa ogärningsmän. Sela.
6 (59:7) Var afton komma de tillbaka, de tjuta såsom hundar och stryka omkring i staden.
7 (59:8) Se, deras mun flödar över, svärd äro på deras läppar, ty "vem skulle höra det?"
8 (59:9) Men du, HERRE, ler åt dem; du bespottar alla hedningar.
9 (59:10) Mot deras makt vill jag hålla mig till dig, ty Gud är min borg.
10 (59:11) Min Gud kommer mig till mötes med sin nåd, Gud låter mig se med lust på mina förföljare.
11 (59:12) Dräp dem icke, på det att mitt folk ej må förgäta det; låt dem genom din kraft driva ostadiga omkring, och slå dem ned, du vår sköld, o Herre.
12 (59:13) Vart ord på deras läppar är en synd i deras mun. Må de fångas i sitt högmod, genom den förbannelse och lögn som de tala.
13 (59:14) Förgör dem i vrede, förgör dem, så att de ej mer äro till; och må de förnimma att det är Gud som råder i Jakob, allt intill jordens ändar. Sela.
14 (59:15) Ja, var afton komma de tillbaka, de tjuta såsom hundar och stryka omkring i staden.
15 (59:16) De driva omkring efter rov; om de icke bliva mätta, så stanna de kvar över natten.
16 (59:17) Men jag vill sjunga om din makt och jubla var morgon över din nåd; ty du var för mig en borg och en tillflykt, när jag var i nöd.
17 (59:18) Min starkhet, dig vill jag lovsjunga, ty Gud är min borg, min nåderike Gud.