## Psaltaren

Kapitel: 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35 36 37 38 39 40 41 42 43 44 45 46 47 48 49 50 51 52 53 54 55 56 57 58 59 60 61 62 63 64 65 66 67 68 69 70 71 72 73 74 75 76 77 78 79 80 81 82 83 84 85 86 87 88 89 90 91 92 93 94 95 96 97 98 99 100 101 102 103 104 105 106 107 108 109 110 111 112 113 114 115 116 117 118 119 120 121 122 123 124 125 126 127 128 129 130 131 132 133 134 135 136 137 138 139 140 141 142 143 144 145 146 147 148 149 150

-Reset+

### Kapitel 56

1 För sångmästaren, efter "Den stumma duvan i fjärran"; en sång av David, når filistéerna grepo honom i Gat. (56:2) Var mig nådig, o Gud, ty människor stå mig efter livet; beständigt tränga mig stridsmän.
2 (56:3) Mina förföljare stå mig beständigt efter livet; ja, de äro många, som i högmod strida mot mig.
3 (56:4) Men när fruktan kommer över mig, sätter jag min förtröstan på dig.
4 (56:5) Med Guds hjälp skall jag få prisa hans ord, på Gud förtröstar jag och skall icke frukta; vad kan det som är kött göra mig?
5 (56:6) Beständigt förbittra de livet för mig, alla deras tankar gå ut på att skada mig.
6 (56:7) De rota sig samman, de lägga försåt, de vakta på mina steg, ty de stå efter mitt liv.
7 (56:8) Skulle de räddas med all sin ondska? Nej, slå ned folken, Gud, i din vrede.
8 (56:9) Du har räknat min flykts dagar. Samla mina tårar i din lägel; de stå ju i din bok.
9 (56:10) Så måste då mina fiender vika tillbaka på den dag då jag ropar; det vet jag, att Gud står mig bi.
10 (56:11) Med Guds hjälp skall jag få prisa hans ord; med HERRENS hjälp skall jag få prisa hans ord.
11 (56:12) På Gud förtröstar jag och skall icke frukta; vad kunna människor göra mig?
12 (56:13) Jag har löften att infria till dig, o Gud; jag vill betala dig lovoffer.
13 (56:14) Ty du har räddat min själ från döden, ja, mina fötter ifrån fall, så att jag kan vandra inför Gud i de levandes ljus.