## Psalmi

поглавље: 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35 36 37 38 39 40 41 42 43 44 45 46 47 48 49 50 51 52 53 54 55 56 57 58 59 60 61 62 63 64 65 66 67 68 69 70 71 72 73 74 75 76 77 78 79 80 81 82 83 84 85 86 87 88 89 90 91 92 93 94 95 96 97 98 99 100 101 102 103 104 105 106 107 108 109 110 111 112 113 114 115 116 117 118 119 120 121 122 123 124 125 126 127 128 129 130 131 132 133 134 135 136 137 138 139 140 141 142 143 144 145 146 147 148 149 150

- Psalmi поглавље 44

-Reset+

### поглавље 44

1 Bože, svojim ušima slušasmo, oci nam naši pripovedaše delo koje si učinio u njihovo vreme, u staro vreme.
2 Rukom svojom izgnao si narode, a njih posadio; iskorenio si plemena, a njih namnožio.
3 Jer ne zadobiše zemlje svojim mačem, niti im mišica njihova pomože, nego Tvoja desnica i Tvoja mišica, i svetlost lica Tvog, jer Ti behu omileli.
4 Bože, care moj, Ti si onaj isti, pošlji pomoć Jakovu!
5 S Tobom ćemo izbosti neprijatelje svoje, i s imenom Tvojim izgazićemo one koji ustaju na nas.
6 Jer se ne uzdam u luk svoj, niti će mi mač moj pomoći.
7 Nego ćeš nas Ti izbaviti od neprijatelja naših, i nenavidnike naše posramićeš.
8 Bogom ćemo se hvaliti svaki dan, i ime Tvoje slavićemo doveka.
9 Ali sad si nas povrgao i posramio, i ne ideš s vojskom našom.
10 Obraćaš nas te bežimo ispred neprijatelja, i neprijatelji nas naši haraju.
11 Dao si nas kao ovce da nas jedu, i po narodima rasejao si nas.
12 U bescenje si prodao narod svoj, i nisi mu podigao cene.
13 Dao si nas na podsmeh susedima našim, da nam se rugaju i sramote nas koji žive oko nas.
14 Načinio si od nas priču u naroda, gledajući nas mašu glavom tudjinci.
15 Svaki je dan sramota moja preda mnom, i stid je popao lice moje.
16 Od reči podsmevačevih i rugačevih, i od pogleda neprijateljevih i osvetljivčevih.
17 Sve ovo snadje nas; ali ne zaboravismo Tebe, niti prestupismo zavet Tvoj.
18 Ne odstupi natrag srce naše, i stope naše ne zadjoše s puta Tvog.
19 Kad si nas bio u zemlji zmajevskoj, i pokrivao nas senom smrtnim,
20 Onda da bejasmo zaboravili ime Boga svog i podigli ruke svoje k Bogu tudjem,
21 Ne bi li Bog iznašao to? Jer On zna tajne u srcu.
22 A ubijaju nas za Tebe svaki dan; s nama postupaju kao s ovcama klanicama.
23 Ustani, što spavaš, Gospode! Probudi se, nemoj odbaciti zasvagda.
24 Zašto kriješ lice svoje? Zaboravljaš nevolju i muku našu?
25 Duša naša pade u prah, telo je naše bačeno na zemlju.
26 Ustani, pomoći naša, i izbavi nas radi milosti svoje.