## Psalmi

поглавље: 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35 36 37 38 39 40 41 42 43 44 45 46 47 48 49 50 51 52 53 54 55 56 57 58 59 60 61 62 63 64 65 66 67 68 69 70 71 72 73 74 75 76 77 78 79 80 81 82 83 84 85 86 87 88 89 90 91 92 93 94 95 96 97 98 99 100 101 102 103 104 105 106 107 108 109 110 111 112 113 114 115 116 117 118 119 120 121 122 123 124 125 126 127 128 129 130 131 132 133 134 135 136 137 138 139 140 141 142 143 144 145 146 147 148 149 150

- Psalmi поглавље 106

-Reset+

### поглавље 106

1 Hvalite Gospoda, jer je dobar, jer je doveka milost Njegova.
2 Ko će iskazati silu Gospodnju? Ispričati svu slavu Njegovu?
3 Blago onima koji drže istinu i tvore pravo svagda!
4 Opomeni me se, Gospode, po svojoj milosti k narodu svom; pohodi me pomoću svojom,
5 Da bih video u dobru izabrane Tvoje, veselio se u veselju naroda Tvog, hvalio se zajedno s nasledstvom Tvojim.
6 Zgrešismo s ocima svojim, postasmo krivci, bezakonici.
7 Oci naši u Misiru ne razumeše čudesa Tvojih, ne opominjaše se velikih milosti Tvojih, i vikaše kraj mora, kraj Crvenog Mora.
8 Ali im On pomože imena svog radi, da bi pokazao silu svoju.
9 Zapreti Crvenom Moru, i presahnu; i prevede ih preko bezdane kao preko pustinje;
10 I sačuva ih od ruke nenavidnikove, i izbavi ih iz ruke neprijateljeve.
11 Pokri voda neprijatelje njihove, nijedan od njih ne osta.
12 Tada verovaše rečima Njegovim, i pevaše Mu hvalu.
13 Ali brzo zaboraviše dela Njegova, i ne počekaše volje Njegove.
14 Polakomiše se u pustinji, i stadoše kušati Boga u zemlji gde se ne živi.
15 On ispuni molbu njihovu, ali posla pogibao na dušu njihovu.
16 Pozavideše Mojsiju i Aronu, kog beše Gospod osvetio.
17 Rasede se zemlja, i proždre Datana i zatrpa četu Avironovu.
18 I spali oganj četu njihovu, i plamen sažeže bezbožnike.
19 Načiniše tele kod Horiva, i klanjahu se kipu.
20 Menjahu slavu svoju na priliku vola, koji jede travu.
21 Zaboraviše Boga, Spasitelja svog, koji je učinio velika dela u Misiru,
22 Divna u zemlji Hamovoj, strašna na Crvenom Moru.
23 I htede ih istrebiti, da Mojsije izabranik Njegov ne stade kao u raselini pred Njim, i ne odvrati jarost Njegovu da ih ne istrebi.
24 Posle ne mariše za zemlju željenu, ne verovaše reči Njegovoj.
25 Pobuniše se u šatorima svojim, ne slušaše glas Gospodnji.
26 I On podiže ruku svoju na njih, da ih pobije u pustinji,
27 Da pobije pleme njihovo medju narodima, i raseje ih po zemljama.
28 I pristaše za Velfegorom, i jedoše prineseno na žrtvu mrtvima.
29 I rasrdiše Boga delima svojim, i udari u njih pogibao.
30 I ustade Fines, i umilostivi, i prestade pogibao.
31 I to mu se primi u pravdu, od kolena do kolena doveka.
32 I razgneviše Boga na vodi Merivi, i Mojsije postrada njih radi;
33 Jer dotužiše duhu njegovom, i pogreši ustima svojim.
34 Ne istrebiše narode, za koje im je Gospod rekao;
35 Nego se pomešaše s neznabošcima, i naučiše dela njihova.
36 Stadoše služiti idolima njihovim, i oni im biše zamka.
37 Sinove svoje i kćeri svoje prinosiše na žrtvu djavolima.
38 Prolivaše krv pravu; krv sinova svojih i kćeri svojih, koje prinošahu na žrtvu idolima hananskim, i oskvrni se zemlja krvnim delima.
39 Oskvrniše sebe delima svojim, i činiše preljubu postupanjem svojim.
40 I planu gnev Gospodnji na narod Njegov, i omrznu Mu deo Njegov.
41 I predade ih u ruke neznabožačke, i nenavidnici njihovi stadoše gospodariti nad njima.
42 Dosadjivaše im neprijatelji njihovi, i oni biše pokoreni pod vlast njihovu.
43 Mnogo ih je puta izbavljao, ali Ga oni srdiše namerama svojim, i biše poništeni za bezakonje svoje.
44 Ali On pogleda na nevolju njihovu, čuvši tužnjavu njihovu,
45 I opomenu se zaveta svog s njima, i pokaja se po velikoj milosti svojoj;
46 I učini, te ih stadoše žaliti svi koji ih behu zarobili.
47 Spasi nas, Gospode Bože naš, i pokupi nas iz neznabožaca, da slavimo sveto ime Tvoje, da se hvalimo Tvojom slavom!
48 Blagosloven Gospod Bog Izrailjev od veka i doveka! I sav narod neka kaže: Amin! Aliluja!