## Psalmi

поглавље: 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35 36 37 38 39 40 41 42 43 44 45 46 47 48 49 50 51 52 53 54 55 56 57 58 59 60 61 62 63 64 65 66 67 68 69 70 71 72 73 74 75 76 77 78 79 80 81 82 83 84 85 86 87 88 89 90 91 92 93 94 95 96 97 98 99 100 101 102 103 104 105 106 107 108 109 110 111 112 113 114 115 116 117 118 119 120 121 122 123 124 125 126 127 128 129 130 131 132 133 134 135 136 137 138 139 140 141 142 143 144 145 146 147 148 149 150

- Psalmi поглавље 107

-Reset+

### поглавље 107

1 Hvalite Gospoda, jer je dobar; jer je doveka milost Njegova.
2 Tako neka kažu koje je izbavio Gospod, koje je izbavio iz ruke neprijateljeve,
3 Skupio ih iz zemalja, od istoka i zapada, od severa i mora.
4 Lutaše po pustinji gde se ne živi, puta gradu naseljenom ne nahodiše;
5 Behu gladni i žedni, i duša njihova iznemagaše u njima;
6 Ali zavikaše ka Gospodu u tuzi svojoj; i izbavi ih iz nevolje njihove.
7 I izvede ih na prav put, koji ide u grad naseljeni.
8 Neka hvale Gospoda za milost Njegovu, i za čudesa Njegova radi sinova ljudskih!
9 Jer siti dušu taštu, i dušu gladnu puni dobra.
10 Sedeše u tami i u senu smrtnom, okovani u tugu i u gvoždje;
11 Jer ne slušaše reči Božijih, i ne mariše za volju Višnjeg.
12 On poništi srce njihovo stradanjem; spotakoše se, i ne beše koga da pomogne.
13 Ali zavikaše ka Gospodu u tuzi svojoj, i izbavi ih iz nevolje njihove;
14 Izvede ih iz tame i sena smrtnog, i raskide okove njihove.
15 Neka hvale Gospoda za milost Njegovu, i za čudesa Njegova radi sinova ljudskih!
16 Jer razbi vrata bronzana, i prevornice gvozdene slomi.
17 Bezumnici stradaše za nevaljale puteve svoje, i za nepravde svoje.
18 Svako se jelo gadilo duši njihovoj, i dodjoše do vrata smrtnih.
19 Ali zavikaše ka Gospodu u tuzi svojoj, i izbavi ih iz nevolje njihove.
20 Posla reč svoju i isceli ih, i izbavi ih iz groba njihovog.
21 Neka hvale Gospoda za milost Njegovu, i za čudesa Njegova radi sinova ljudskih!
22 I neka prinesu žrtvu za hvalu, i kazuju dela Njegova u pesmama!
23 Koji plove po moru na korabljima, i rade na velikim vodama,
24 Oni su videli dela Gospodnja, i čudesa Njegova u dubini.
25 Kaže, i diže se silan vetar, i ustaju vali na njemu,
26 Dižu se do nebesa i spuštaju do bezdana: duša se njihova u nevolji razliva;
27 Posrću i ljuljaju se kao pijani; sve mudrosti njihove nestaje.
28 Ali zavikaše ka Gospodu u tuzi svojoj, i izvede ih iz nevolje njihove.
29 On obraća vetar u tišinu, i vali njihovi umuknu.
30 Vesele se kad se stišaju, i vodi ih u pristanište koje žele.
31 Neka hvale Gospoda za milost Njegovu, i za čudesa Njegova radi sinova ljudskih!
32 Neka Ga uzvišuju na saboru narodnom, na skupštini starešinskoj slave Ga!
33 On pretvara reke u pustinju, i izvore vodene u suhotu,
34 Rodnu zemlju u slanu pustaru za nevaljalstvo onih koji žive na njoj.
35 On pretvara pustinju u jezera, i suvu zemlju u izvore vodene,
36 I naseljava onamo gladne. Oni zidaju gradove za življenje;
37 Seju polja, sade vinograde i sabiraju letinu.
38 Blagosilja ih i množe se jako, i stoke im ne umanjuje.
39 Pre ih beše malo, padahu od zla i nevolje, što ih stizaše.
40 On sipa sramotu na knezove, i ostavlja ih da lutaju po pustinji gde nema puteva.
41 On izvlači ubogoga iz nevolje, i plemena množi kao stado.
42 Dobri vide i raduju se, a svako nevaljalstvo zatiskuje usta svoja.
43 Ko je mudar, neka zapamti ovo, i neka poznaju milosti Gospodnje.