## Йова

Глава: 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35 36 37 38 39 40 41 42

- Йова - Глава 41

-Reset+

### Глава: 41

1 (40-25) Чи левіятана потягнеш гачком, і йому язика стягнеш шнуром?
2 (40-26) Чи очеретину вкладеш йому в ніздря, чи терниною щоку йому продіравиш?
3 (40-27) Чи він буде багато благати тебе, чи буде тобі говорити лагідне?
4 (40-28) Чи складе він умову з тобою, і ти візьмеш його за раба собі вічного?
5 (40-29) Чи ним бавитись будеш, як птахом, і прив'яжеш його для дівчаток своїх?
6 (40-30) Чи ним спільники торгуватимуть, чи поділять його між купців-хананеїв?
7 (40-31) Чи шпильками проколиш ти шкіру його, а острогою риб'ячою його голову?
8 (40-32) Поклади ж свою руку на нього, й згадай про війну, і більше того не чини!
9 (41-1) Тож надія твоя неправдива, на сам вигляд його упадеш.
10 (41-2) Нема смільчака, щоб його він збудив, а хто ж перед обличчям Моїм зможе стати?
11 (41-3) Хто вийде навпроти Мене й буде цілий? Що під небом усім це Моє!
12 (41-4) Не буду мовчати про члени його, про стан його сили й красу його складу.
13 (41-5) Хто відкриє поверхню одежі його? Хто підійде коли до двійних його щелепів?
14 (41-6) Двері обличчя його хто відчинить? Навколо зубів його жах!
15 (41-7) Його спина канали щитів, поєднання їх крем'яная печать.
16 (41-8) Одне до одного доходить, а вітер між ними не пройде.
17 (41-9) Одне до одного притверджені, сполучені, і не відділяться.
18 (41-10) Його чхання засвічує світло, а очі його як повіки зорі світової!
19 (41-11) Бухає полум'я з пащі його, вириваються іскри огненні!
20 (41-12) Із ніздер його валить дим, немов з того горшка, що кипить та біжить.
21 (41-13) Його подих розпалює вугіль, і бухає полум'я з пащі його.
22 (41-14) Сила ночує на шиї його, а страх перед ним утікає.
23 (41-15) М'ясо нутра його міцно тримається, воно в ньому тверде, не хитається.
24 (41-16) Його серце, мов з каменя вилите, і тверде, як те долішнє жорно!
25 (41-17) Як підводиться він, перелякуються силачі, та й ховаються з жаху.
26 (41-18) Той меч, що досягне його, не встоїть, ані спис, ані ратище й панцер.
27 (41-19) За солому залізо вважає, а мідь за гнилу деревину!
28 (41-20) Син лука, стріла, не примусит увтікати його, каміння із пращі для нього зміняється в сіно.
29 (41-21) Булаву уважає він за соломинку, і сміється із посвисту ратища.
30 (41-22) Під ним гостре череп'я, лягає на гостре, немов у болото.
31 (41-23) Чинить він, що кипить глибочінь, мов горня, і обертає море в окріп.
32 (41-24) Стежка світить за ним, а безодня здається йому сивиною.
33 (41-25) Немає подоби йому на землі, він безстрашним створений,
34 (41-26) він бачить усе, що високе, він цар над усім пишним звір'ям!